Det chockerande drama som ni snart ska få se-
- är kanske den mest bisarra episoden inom amerikansk kriminalhistoria.
De otroliga händelser som skildras här-
- bygger på tidningsartiklar och domstolsprotokoll.
Detta är en sann historia.
MARTHA BECK ÖVERSKÖTERSKA
- Vad har hänt? - Nån råkade blanda klor och ammoniak.
- Du igen, Severns. Är du oskadd? - Ja, miss Beck. Jag tog fel.
- Tur att jag var här. - Vad gjorde du här, Jackson?
Varför är du inte på din avdelning?
Jaha, nu förstår jag vad som hände.
Gör vad ni vill utanför sjukhuset-
- men här är ni lika illa som ammoniak och klor. Stick i väg nu, Jackson!
Detta är ett labb, inget motellrum.
Jag vill inte se dig här igen. Är det uppfattat?
Det tror jag, miss Beck.
Inget har hänt. Gå tillbaka till era platser.
Jag hinner inte ta itu med dig nu. Kom till mitt kontor i morgon bitti.
- Förlåt, miss Beck. - Bryt aldrig mer mot mina regler.
Hej, gumman. Herregud, vad det är fuktigt.
Och det är bara april. Jag hoppas du köpte öl. Den är slut.
- Skulle du inte ha henne hos dig? - Hon sa att hon ville lägga sig.
Så jag sa: "Lägg dig mitt sovrum tills Martha kommer".
Då hade jag kunnat städa, men hon var tvungen att ligga i sitt eget.
Hon tror att hon är drottning.
- Gud, vad jobbig hon är. - Hon rår inte för att hon är senil.
- Jag är helt slut. - Visst ja...
Jag ger dig din post innan jag glömmer det och tar den med mig.
TANT CARRIES VÄNSKAPSKLUBB ANSÖKNINGSBLANKETT - KVINNOR
Vem har skickat det här?
- Jag har aldrig ansökt om nåt sånt. - Vad är det med dig?
Är det nån sorts aprilskämt? I så fall är det inte roligt!
Skulle inte du banta?
Varför äter du kringlor innan maten? Saltet får dig bara att dricka.
- Vet du hur fettbildande det är? - Låt mig vara, jag är hungrig!
Herregud, Martha...
Förlåt.
Jag hade inte skickat in det åt dig om jag visste du skulle bli så arg.
Var det du som skickade det?
Martha! Hur är det fatt med min lilla flicka?
Lägg av, mamma. Jag är inte din lilla flicka!
- Det är väl inte nån man? - Mamma, snälla!
Låt din dotter vara. Du ser väl hur upprörd hon är?
Hon har varit elak mot mig hela dagen.
Nu ska jag lägga mig i min egen säng.
Bra idé, mamma. Jag ropar på dig när kvällsmaten är färdig.
- Tack för aprilskämtet. - Kom igen, Martha.
Vad tror du jag är för en sorts vän? Okej, jag skickade det i ditt namn.
- Varför? - Titta på det här.
"Inga fler ensamma nätter för dessa tursamma tu."
"Men var det verkligen tur? Nej, tant Carrie förde dem samman."
"Hon kan öppna dörren till spännande nya vänskaper. Skriv till henne."
"Det kan förändra ditt ensamma liv."
Martha, du behöver bara en man.
Visst, du är lite överviktigt, men du är ingen gammal kärring.
Du vore nog sexig för rätt man.
Kom igen, fyll i den. Vad har du att förlora?
- Få se den. - Här, innan du ändrar dig.
- Jag hjälper dig. Var är pennan? - I skåpet.
- Är det verkligen okej? - Vad har du att förlora?
- Vilka frågor! Måste jag vara ärlig? - Det är väl ingen domstol?
Det gör ingen skada, antar jag. Tror du att nån skulle skriva?
Det finns bara ett sätt att ta reda på det. En dag kanske du tackar mig!
Kära Martha...
Jag hoppas det går bra att jag tilltalar dig med förnamn.
Jag vet ärligt talat inte hur jag ska inleda det här brevet.
Det är första gången jag skriver ett brev av den här sorten.
Ska jag berätta om mig själv? Jag är 34 år och ser enligt andra bra ut.
Jag importerar varor från Spanien, mitt fosterland.
Jag bor ensam i en lägenhet som jag hoppas en dag få dela med en fru.
Varför skickar jag mitt debutbrev till dig?
Jo, du är sjuksköterska, så jag vet att du har mycket kärlek i hjärtat.
Din vän, Raymond Fernandez.
Dina charmerande brev har lyst upp mitt liv.
Käre Raymond, tack för ditt foto.
Precis som jag föreställt mig! Här är ett foto som inte gör mig rättvisa.
Kalla mig Ray. Det har bara en kvinna gjort, en barndomskärlek.
Dagarna då jag får brev från dig är alltid mycket lättare.
Skicka mig en hårlock.
Min kära, sjalen var så vacker.
- Jag ska försöka hälsa på er. - Jag längtar tills du kommer.
ANLÄNDER TILL STATIONEN I MOBILE TISDAG - RAY
Jag kan fortfarande inte röra mig. En underbar middag!
Jag bakade pekanpajen.
Det var det bästa med måltiden, mrs Beck.
- Vill du ha ett glas till, mamma? - Jag brukar inte ens få ett!
Det här är ett speciellt tillfälle.
- Och du? Du har inte druckit nåt. - Kanske ett litet glas.
- Jag räknar kalorierna. - Jag hämtar det åt dig.
- Jag ber om ursäkt för mamma. - Hon är förtjusande!
Vore det hemskt av mig att ge henne en sömntablett?
Nej. Jag vill också att vi ska vara ensamma.
- Här mamma, dina vitaminer. - Men jag tog tabletten i morse.
- Nej, jag glömde den. - Den ser annorlunda ut.
- Det är en ny sort från sjukhuset. - Hon behandlar mig som ett barn!
- Hittade ni skivan, mrs Beck? - Ja.
Jag valde den här åt Raymond. Spela den, för jag gillar honom.
Han är din trevligaste beundrare nånsin.
- Han är en "Latin from Manhattan"! - Det var inte roligt, mamma.
Jo, det är charmigt. En låt till min ära!
Tack, bella signora!
- Vem vi dansa rumba med mig? - Jag.
Gör det själv. Vi ser på.
Hon sover.
Vi lägger henne i sovrummet.
Nej. Hon kommer inte att märka nåt.
Ge mig din hand.
Var inte en blyg sjuksyster.
Älskling, gråt inte igen. Jag klarar inte av att stiga på tåget.
Jag kan inte rå för det. Jag trodde inte att du skulle åka så snart.
Om jag inte kan a emot ikonerna förlorar jag hundratals dollar.
Utan ditt lån hade jag fått åka ännu tidigare, innan bankerna stänger.
- Ja? - Ett brev till miss Beck.
Det är jag. Tack.
Bunny?
Bunny! Släpp in mig, Bunny!
Va?
Det kan inte vara sant!
Var polisen där?
Nej, klart du inte ska ringa polisen.
Du är underbar, Bunny.
Kan hon inte leva utan mig?
- Får jag inte prata med stackaren? - Nej, hon vet inte att jag ringer
Jag ringer från min lägenhet.
Du anar inte hur sjuk hon blev av all gas.
Det var tur att jag hann dit i tid. Vilken story för tidningarna!
Va?
Låt henne vara!
Ray? Nej, det var min nya lilla valp.
Han hoppade på Martha, och jag var rädd att han skulle väcka henne.
Sa jag det? Jag är så nervös att jag inte vet vad jag säger.
Hon är här i min lägenhet, i min säng.
Jag vågar inte lämna henne ensam.
Nej, hon kan inte prata med dig. Hon är medvetslös.
Ray, Ray...
Jag vill dö. Jag vill dö.
Jag hör henne. Låt mig prata med henne!
Martha... Martha, det är jag, Bunny.
Bunny. Jag har Ray i luren.
Hon vill inte. Hon säger att du inte älskar henne och att hon vill dö.
Att du får läsa det i tidningen när hon tar livet av sig.
Hälsa att jag älskar henne.
Vänta lite, Ray. - Han säger att han älskar dig.
Ray, jag tror att hon kan ta telefonen nu.
Hallå? Ray?
Älskling?
Jag menade det inte.
Du måste komma hit, annars tar jag livet av mig.
Jag kan inte åka ifrån nu, gumman.
Vill du komma hit på ett litet besök?
Din lilla toka!
Nu när du vet allt om mig, älskar du mig fortfarande?
Ja.
- Skulle du begå självmord för mig? - Ja.
Vill du inte anmäla mig till polisen?
Nej.
Jag måste gifta mig med den där Acker. Vänta till efter det.
Du måste ändå hem till Mobile.
Du kan inte lämna din mor hos den där kvinnan. Återvänd till sjukhuset.
Hur ska jag kunna det när du är med en annan kvinna?
Jag ska inte röra vid henne. Jag tar allt från henne innan bröllopet.
- Blir det ingen smekmånad? - Jag dumpar henne direkt.
Det är inte som det här.
- Kommer du Mobile sen? - Ja.
Vi planerar vår framtid tillsammans.
Jag lovar.
Efter att mrs Flynn ringde och berättade att ni åkt till New York-
- gick jag in hit för att leta upp schemat.
Ni glömde visst en del lidelsefull korrespondens med mr Fernandez.
Ni bör nog ta den med er. Styrelsen skulle inte gilla-
- att vår översköterska är inblandad i en kontaktannonsskandal.
Hur vågar ni gå igenom mitt skrivbord?! Ni borde skämmas!
Hitler hade kanske rätt om såna som ni ändå.
Mrs Beck, ut härifrån innan jag glömmer att jag är en gentleman.
Det kan ni lita på!
Och skriv inte ut checken till "Martha Beck".
Skriv ut den till mrs Raymond Fernandez.
Vad tror ni om mig?! Jag åkte till New York för att gifta mig.
- Två kan leva lika billigt som en. - Låt mig gratulera brudgummen.
Det här är Bunny, Ray. Hur kan du stjäla min bästa vän?!
Ja! Alltså, nu när ni två har gängat er...
Gängat. Gift er, Ray.
Just det. Glöm inte att hälsa på. Okej, här kommer hon.
- Hej. - Sa du till henne att vi är gifta?
Ja. Till mamma också.
Herregud! Jag gifter mig med Doris Acker nästa vecka New Jersey!
Jag kan inte ta med henne hit om du är här.
- Jag måste fortsätta med affärerna. - Oroa dig inte. Jag kommer på nåt.
- Vad är det nu? - Det är mamma.
- Hon vill inte flytta till New York. - Martha, det kommer inte på fråga!
Jag menar det!
Du säger att du älskar mig och kommer att ta livet av dig - okej.
- Men du får inte ta med tanten! - Vad ska jag då göra med henne?
Gör dig av med henne! Stryp henne! Vad som helst utom att ta med henne!
Fattar du?
Ja, jag fattar.
Jag väntar utanför, mrs Fernandez, medan ni tar farväl av henne.
- Jag måste gå nu, mamma. - Gå du!
Gå! Jag vill aldrig mer se dig.
- Säg inte så. - Du lämnar mig här för att dö.
Nu när du är gift vill du slippa mig.
Jag måste ju söka jobb i New York. Nån måste ta hand om dig.
Så fort Ray och jag har kommit till rätta, så hämtar vi dig.
Det är en lögn. Du vill bara bli av med mig!
Du gräver min grav, för du tar livet av mig när du lämnar mig här.
Du tar livet av mig!
Hej då, mamma.
Martha, gå inte! Förlåt för vad jag sa.
Låt mig följa med. Jag lovar att inte vara till besvär.
Lämna mig inte. Jag är rädd! Gå inte, Martha!
Det är tråkigt när de blir senila.
Skicka räkningarna den förste varje månad till adressen i New York.
Fan ta dig! Jag hoppas du slutar så här!
Jag hoppas nån gör så här mot dig!
Som fredsdomare i Morris County, New Jersey-
- förklarar jag härmed dig Doris Acker-
- och dig Raymond Fernandez äkta makar.
Du kan kyssa bruden.
Ska ni inte gratulera mig, mrs Beck?
- Du kan nog kalla min syster Martha. - Martha!
- Din bil är skön att köra, Doris. - Vår bil, älskling.
Adjö, Morristown High School. Vi ses till hösten!
Jag längtar efter att se barnens miner när jag berättar det.
"Flickor och pojkar, från och med nu ska ni kalla mig mrs Fernandez."
Trodde de att du skulle vara nucka för alltid?
Är det nåt fel på det ordet, älskling? Min engelska!
Det betyder väl "ungmö"?
Du är för söt! Jag längtar efter att få se lägenheten.
- Ray? Var är du, älskling? - I vardagsrummet, Doris.
- Hämta en handduk åt mig. - Kommer du ut nu?
Nej, bruden tänker ta ett långt bad.
Men jag saknar dig, sötnos. Hämta en handduk.
Vi är ju gifta!
Kom igen! Jag har sett den förut.
Jag kommer snart ut, snygging.
- För fort, för fort! - Vad är för fort?
Du tog hennes saker i går. Du borde låtit mig göra det senare-
- som jag alltid gör. Nu vill hon ha tillbaka dem.
- Hon är rasande. - Var är hon?
I sovrummet. Hon packar!
- God morgon. - Jag ska ge mig av.
Redan? Det var en kort smekmånad.
Smekmånad? Förklara för din bror vad som händer på en smekmånad.
Innan jag går vill jag ha mina ringar och mitt pengabälte.
Dina vadå?
Mina två ringar och mitt pengabälte, som innehöll tvåtusen dollar!
- Jag vet inte vad du pratar om. - Nån har tagit dem!
Hör nu! Man kan bli anmäld för falska anklagelser!
- Jag vill ha ringen och pengarna! - Sänk rösten. Vi är inte dina elever.
- Ge mig dem, annars är du illa ute! - Hur vågar du säga så till min bror!
Och vad skulle din rektor säga om han såg dina brev?
Jag fick en chock när jag såg såna saker skrivna av en skolfröken!
Jag ska gå nu. Jag har väl tur att jag har kvar bilnycklarna.
Vem hindrar dig?
Varför låter du inte din bror tala för sig själv?
Du är mer som en mamma än en syster!
Säg nåt, Ray! Är du rädd för henne?
- Ut härifrån! - Jag ska!
- Du får höra av min advokat! - Stick härifrån!
Jag fick städa hennes sovrum i en halvtimme!
Jag tar på den här. Det kan vara kallt på båten.
- Äntligen får jag se New York! - Båtturen är det bästa sättet!
- Vem är det där till? - En dam i Missouri, Myrtle Young.
Nu sticker vi.
Varför skriver du till henne?
För att hon ger mig fyratusen dollar för att gifta mig med henne.
Håll den här medan jag låser.
Var fick du "Charles Martin" ifrån?
Hon vill ha en man när hon får barn, så att hon inte blir arvlös.
- Hon har fått nog av män. - Som alla när de blivit på smällen.
- "På smällen"? - Gravida.
Skriv att du gifter dig med henne.
I nästa brev får du skriva att din gifta syster, mrs Beck, följer med.
En utmärkt idé, mrs Beck!
Här har ni det. Det är inte Tara. Det är inte ens Little Rock.
- Har dina föräldrar ett fint ställe? - Om!
Och om det inte vore för en viss gift jävel där nere vore jag hemma nu.
- En liten lägenhet. - Jag fick inte tag i något bättre.
Jag visste inte att du skulle följa med förrän förra veckan.
Två sängar vore bättre. Jag gillar inte att dela dubbelsäng.
- Inte med en kvinna. - Du kan alltid sova här inne.
Charles och jag är trots allt gifta.
Du är faktiskt mycket sötare än på fotot.
Nej, inte sötare. Snarare sexigare.
- Hade inte du fått nog av män? - Du låter precis som min mamma.
Vänta! Jag tror jag ska ringa mamma och pappa.
Nu när jag har en man kan jag lika gärna inleda försoningen.
- Vilken försoning? - Jag ger dem adressen.
De vet fortfarande inte var jag är.
Sen presenterar jag dem för deras nya svärson-
-redan på telefon!
Min mörka, stiliga make.
Och hans sjuksköterska till syster, som har kommit ända från New York-
- för att ta hand om mig när jag föder barn.
Vänta till i morgon, Myrtle. Jag är för trött för att charma dem.
Jag tycker vi bör gå och lägga oss.
Då ska jag bara springa ner och låsa min nya begagnade bil.
Jag vill ändå hämta nåt till Charles.
Jag är strax tillbaka.
- Fanns alla pengarna i kuvertet? - Ja, hon höll sitt ord.
- Nu måste vi sticka. - Det är inte rätt.
Varför vänta tills hon berättar för föräldrarna? Det var inte det vi sa.
- Vi sticker innan nåt händer. - Jag pratar sans med henne i morgon.
- Jag tycker inte om henne. - Martha, vi är slutkörda!
Sov åtminstone över.
Här kommer hon!
Jag vet inte vad ni ska göra, men jag tänker ta ett bad.
- Jag hämtade din bröllopspresent. - En present? Det hade du inte behövt.
Oavsett anledning är vi trots allt gifta.
- Pappren är underskrivna! - Javisst!
Och du höll din del av överenskommelsen.
Öppna nu, jag vill se den på dig!
- Är det nåt att ha på sig? - Öppna, du får se.
Älskling, du är oemotståndlig.
- Inte illa, eller hur? - Det är helt borta.
Varför har jag aldrig tänkt på det?
- Vad pågår här inne? - Gillar du tillskottet på din bror?
- En peruk? - Nej! Det här är en tupé, Martha.
- Jag tycker han är ursnygg i den! - Var kommer den ifrån?
Jag köpte den i New York innan vi åkte.
Jag tänkte att det vore roande att ändra mitt utseende lite.
Det ser inte så illa ut. Jag får väl bara vänja mig.
Vi borde lägga oss nu. Myrtle, ta du ett långt bad.
- Tycker du att jag luktar illa? - Nej, min syster menade ingenting.
Hon är så van vid sjukhusrutinen.
Nu ska jag ställa i ordning sängen. God natt, mina damer.
Jag menade inget illa. Ett varmt bad är verkligen avslappnande.
- Du borde prova. - Ja, kanske det.
Jag känner mig lite sliten.
Hon är i badkaret.
Inte nu. Jag är trött.
Hon kanske kommer in.
- Du brydde dig inte med Doris Acker. - Vi gjorde många misstag den kvällen.
Lägg dig nu. Rör inte hennes saker.
Man måste ha rätt handlag för sånt här, och det har inte du.
Förstår du?
Martha?
- Martha, är du vaken? - Nej.
Lägg dig nu, min kära, så pratar vi om vårt äktenskap i morgon.
Martha!
- Martha, jag har ju sagt... - Vem är Martha?
Oj, varför kallade jag dig Martha? Gå och lägg dig igen.
- Jag somnar inte. Kan vi inte prata? - Vi pratar i morgon, sa jag.
Okej, inget prat!
Vad är det? Märker du inte att jag är galen i dig?
- Min syster är i andra... - Hon sover som en stock.
Kom igen, ska du inte utforska lite?
Var inte så blyg!
Jag är redan i trubbel, så låt oss ha lite skoj.
- Inte nu! - Jisses, du är som en oskuld!
Din syster är för mammig mot dig.
Ska jag vara en sydstatsmamma åt dig? Vill du smaka på lite sötsaker?
Det är skönt.
Gå nu och sov, och bli kvar där. Lova att du blir kvar.
- Vilken elaking du är! - Okej?
- Jag lovar. - Bra, gå nu.
- Kan du inte sova? Du väckte mig. - Oj, förlåt.
Jag är nog bara rastlös.
- Vill du ha en sömntablett? - Har du nån annan sort?
- Vad menar du? - Nej, du är för mossig.
Du suckar mycket, va?
Vi fick lära oss att folk som suckar mycket är instabila.
- Är det ditt problem? - Nej.
Jag tänkte bara på din bror och hur stilig han var i tupén jag gav honom.
- Han ljög för dig. - Han ljuger aldrig för mig.
Han är nog lite rädd för dig. Det är nog därför han inte gift sig.
- Jag får nog visa honom hur man gör. - Är du expert, tror du?
- Tja, jag är ju gravid. - Du är dessutom motbjudande!
- Jag har aldrig sett en så kåt slyna! - Jag behöver inte lyssna på sånt.
Jag är kär i din bror, och vi kommer att satsa på det här äktenskapet.
Då sticker vi på två röda! Vi flyttar till Little Rock.
Jag ska ordna det med min pappa i morgon.
Charles passar in hos oss. Han har stil.
Stick tillbaka till ditt sjukhus, där du kan bestämma över alla.
Nu går jag tillbaka till min man.
- Martha, vad har du sagt till Myrtle. - Vi har talat om en hel del.
- Vadå? - Hon undrar mest om du kan knulla.
- Hon har inte pratat om sånt. - Jo, sannerligen!
För helvete, trubbel igen! Du borde ha blivit kvar i New York.
- Du borde inte ha fått följa med! - Så att du kan göra vad du vill.
En galen kvinna där inne och en annan här inne!
Jag får slita för mina fyratusen!
Det här är tredje gången hon har kommit till mig.
Om jag ville knulla med henne hade hon varit tillfredsställd nu.
- Jag vill att hon ska sova. - Är det allt du vill ha av henne?
Ja, för guds skull!
Ge då de här till henne. Säg det är sorten som hon bad om.
Jag... jag mår inte bättre, Charles.
Åh, jag mår så illa!
Så fort jag tog tabletterna.
Du somnar när bussen startar.
När du är i Little Rock mår du mycket bättre.
Vad är det för fel på mig? Kommer jag att dö av tabletterna?
Nej, Myrtle! Var inte löjlig.
Slappna av. Du var väl allergisk mot dem.
Varför sätter du mig helt ensam på bussen? Jag mår så dåligt.
- Jag vill inte åka ensam. - Det har jag ju sagt.
Lyssna... Jag ringer dina föräldrar och ber dem att möta dig vid bussen.
Sen kör jag ner din bil med resten av dina saker.
Ta inte med henne. Hon skrämmer mig.
Nej, hon ska tillbaka till New York.
Jag kommer helt ensam. Det blir bara vi två, okej?
Åh, jag är så sjuk.
Jag mår fruktansvärt.
Jag mår fruktansvärt, Charles.
Det är snart dags. Jag måste gå.
Sov, okej?
Sov.
Fröken? Hur är det fatt?
Gode gud, hon är död!
Hallå! Fröken?
Jag vill ringa ett samtal till miss Evelyn Long, mottagaren betalar.
205 Housatonic Street, Pittsfield, Massachusetts.
- Överansträng dig inte. - Var inte dum.
Det är fint här, men jag önskar att vi var ensamma.
Du sa att fotot hon skickade togs för tjugo år sen.
Ja. De flesta gör så. Hur skulle jag kunna veta att hon var annorlunda?
Du sa inte att jag skulle bo på motell.
Jag visste inte att han skulle ha fullt med gäster till konserterna.
- Varför kan inte du på motellet? - Kom igen, hur skulle det se ut?
Du lovade att inte gifta dig med henne.
Vi återvänder till New York och hittar ett hus i förorten, okej?
Du visste inte heller att herrgården på hennes foto var ett pensionat.
Okej, Martha. Vad fan klagar du på?
Folk som bor i förorterna åker på semestrar.
- Det här är vår! - Vad är det för semester för mig?!
Jag åker inte tillbaka till värmen i staden än.
Här kommer lunchen.
Jag borde ha låtit din bror hjälpa mig. Jag visste inte den var så tung.
Jag är varm. Jag gör Ray sällskap. Följer du med?
Senare.
Här kommer jag!
Kom igen! Visst är det skönt?
Kom igen!
Det var underbart, Martha. Du borde ta ett dopp.
Det ska jag kanske.
Martha, du verkar inte ha så roligt.
Eftersom du frågar, jag gillar inte att bo ensam på motellet.
Jag vet, och det känns hemskt.
Men efter Tanglewood åker alla hem, och då har jag plats till dig.
Det är tur att Ray fick plats.
Jag har sovit i samma rum som min bror förut.
Det var längesen, när vi ännu var barn.
- Ska vi äta? Jag är utsvulten. - Och jag är varm.
- Jag hoppar in och svalkar mig. - Bra. Gör du det, Martha.
Evelyn och jag gör picknicken klar.
Jag är ledsen. Hon verkar inte ha särskilt roligt.
- Var inte dum. - Jag vill gärna göra henne glad.
Hon är vresig. Det är inte ditt fel.
Titta, hon tycker vattnet är skönt!
- Vill du veta nåt? - Vadå?
Om man lägger sig här kan ingen se en.
Vilken fascinerande information. Vad menar du med det?
Du kan väl prova, så får du veta.
Okej, då gör jag det.
Du lovade!
- Vad är det? - Hon såg oss. Titta!
Du lovade!
- Martha, kom tillbaka! - Få henne att komma tillbaka!
Martha! Snälla, kom tillbaka.
- Vad är det med henne? - Snälla, kom tillbaka!
Hon är för långt ute. Hon simmar inte så bra.
Gode gud... Martha!
- Vad är det med min lilla flicka? - Lägg av, mamma!
- Han är en "Latin from Manhattan". - Gör dig av med henne! Stryp henne!
Fan ta dig! Fan ta dig!
Hej då, mamma!
Jag åkte till New York för att gifta mig.
Jag åker inte tillbaka till värmen i staden än.
Nu kommer jag! Nu kommer jag!
Din lilla toka!
Jag menade det inte!
Hur gick det?
Här, håll i dig.
Din toka!
Din toka, jag menade det inte.
Jag menade det inte.
Din lilla toka!
Vi är i delstaten New York.
Var inte arg på mig.
Det är jag som borde vara arg.
Fattar du att jag kunde hamnat i trubbel på grund av din svartsjuka?
Va? Vill du att jag hamnar i fängelse?
Hellre än att du ligger på den där filten och älskar med nån annan!
Du skulle också hamna i fängelse.
Gärna det, om jag visste att du var inlåst från andra kvinnor.
Vi får nog skaffa det där huset i förorten till dig.
Lucy? Det är Janet. Väckte jag dig?
Det är så spännande. Jag har äntligen fått ett brev.
Nej, du förstår inte. Klubben.
Charles Martin. Visst är det gulligt?
Ja, det är det enda problemet. Han är lite ung.
Fyrtiofem, Lucy.
Och jag ljög och sa att jag var femtiosex.
Men brevet är så gulligt.
Han bor med sin syster, och hon valde mitt namn från listan.
Hon sa till honom att skriva. Nej, hans syster.
Nej, de bor inte i Albany.
Vänta lite...
Valley Stream, Long Island. Det är en förort till New York.
Han skickade till och med en bild på huset.
Kom nu ihåg, inte ett ord om det här till Albert och Sarah.
Jag skulle glömma Vänskapsklubben, men det gör ingen skada att skriva-
- till nån så vänlig och belevad, och vars syster är sjuksköterska!
Ja, visst låter de underbara? Det är klart att jag svarar.
Det är hans första brev genom klubben - till mig.
Han kallade det sitt "debutbrev"!
Okej, vad är ditt råd?
Du har rätt, jag tänkte svara direkt.
Är inte en vecka för länge?
Jag vill inte såra honom. Absolut inte!
- Har Fay svarat? - Nej, bara räkningar.
Hon har stått på listan så länge jag minns.
Hon borde kasta sig över minsta smula.
Du skulle ha låtit mig skriva själv! Det var kanske inte övertygande nog.
Vi har inte betalat december för min mamma.
- Gud, vi behöver hennes tiotusen! - Hon kommer att svara.
Kanske det.
- Jag får skriva till den där Downing. - Nej, jag vill inte till Michigan.
- Och hon är för ung. - Vad menar du?
- Det vet du. - Ät inte godis tio på morgonen!
Det är för att du gör mig nervös!
Hur tror du det känns för mig att sitta här dag ut och dag in?
Jag har börjat läsa dina fåniga tidningar!
- Jag trodde att du ville ha det här. - Det var du som ville ha huset!
Du dränkte dig nästan för att få det.
Snart skär du väl handlederna av dig för att jag ska skaffa ett jobb.
- Eller sätter på gasen igen! - Sluta! Du vill kanske se mig död!
Död? Jag är död, slut!
Det kallar det här stället "Dalfloden". Vilket skämt!
Små fängelser på rad med tre meter gräs mellan.
- Jag hatar Valley Stream. - Vi kan flytta nån annanstans.
Vart? Vi kan inte ens betala för det här rucklet!
- Jag kan jobba på sjukhus igen. - Hur ska vi kunna leva på det?
Och ingen kvinna ska försörja mig! Nej, jag måste börja jobba igen.
Jag kan inte satsa allt på en gammal tant du väljer åt mig.
Dessutom avskyr jag gamla tanter!
Jag tänker skriva till Delphine Downing i dag.
Jag har ju sagt att när vi får nog med pengar kan vi gifta oss-
- och flytta nånstans långt bort och slå oss till ro.
Nånstans fint. Inte Valley Stream.
När?
Om du gör som jag säger kan det vara snart.
- Kanske svarar Fay. - Ja, kanske.
Men annars åker vi till Michigan.
Om du älskar mig gör du det.
Jag vill träffa henne utan dig tills jag vet hur jag ska lägga upp det.
- Förstår du? - Ja.
Jag säger att du vilar dig efter resan.
Tänk på pengarna, så går tiden fortare.
I kväll firar vi nyår, bara vi två. Vi går nånstans fint, okej?
- Vad gör du där inne? - Det får du se.
Här kommer jag!
Klappat och klart. Hur ser jag ut?
Lite för gammal för mig men så att man vill äta upp dig.
Ja, jag ska nog vila. Jag är trött.
Önska mig lycka till, och tänk på de tiotusen!
- Vad hände? - Först måste jag kissa!
- Varför har du hållit dig? - Inga toaletter i en kyrka!
- Vad gjorde du i en kyrka? - Vi gick för att be ihop.
Och vi tände ett ljus för salig mr Fay som förde oss samman.
- Hon låter senil. - Ja, hon närmar sig den åldern.
Hon är minst tio år äldre än vad hon sa. I alla fall sextiofem!
- Tyckte du inte att du var för ung? - Inte alls.
Jag påminner honom om mr Fay när de var gifta.
Hon inser inte hur längesen det måste ha varit.
Vi har massor gemensamt, säger hon.
Vår "lilla åldersskillnad" är oviktig.
Du skulle ha sett hennes min när jag sa att jag också är katolik.
- Hon påminner mig om din mamma. - Min mamma är inte katolik.
Men det får du vara i morgon när du träffar Janet.
Vi tillbringar dagen med henne, för att fira nyår.
- Och de tiotusen? - Hon har dem.
Hon pratar om det hela tiden. Hon har dem på tre banker.
Jag ska nog ta det ifrån kärringen, men jag måste jobba fort.
Vi måste se upp med dottern och mannen.
Nu så, vad vill du helst göra som sista sak på det nya året?
- Gissa. - Är jag inte för gammal för dig?
- En 45-årig man? - Nej, det är du inte.
Femtio sjuksköterskor under dig! Jag förstår inte hur du klarar det.
Visst är hon underbar, Lucy? Så mycket ansvar och så ung.
Ja, sannerligen. Hur klarar sig sjukhuset utan dig i en hel månad?
Jag var tvungen att umgås med min framgångsrike bror!
Tanken var att övertala honom att inte köpa det där nya huset.
Han är ju inte ens gift. Han är min bror, men han kan vara opraktiskt.
Det beror väl på din europeiska uppfostran?
Ja, min syster hade tur som växte upp i USA-
-men det var hemskt att skiljas åt.
Jag är glad för det. Du är så charmig.
Liksom gullig, med din brytning.
Och även om ni pratar olika ser man att ni är syskon.
- Eller hur, Janet? - Ja, de är lika som bär.
Jag vill inte lämna ert sällskap, men ni har mycket att stå i.
- Får jag berätta, Charles? - Varsågod.
- Charles och jag ska gifta oss. - Det är ju underbart, Janet!
- Ingen annan vet det, förutom Martha. - Tänka sig, efter alla dessa år!
Men du har rätt, vi tre har mycket att prata om.
- Jag ringer senare i kväll. - Nej, jag ska bjuda dem på middag.
- Så trevligt. - Ring i morgon innan mässan.
Hej då. Det var roligt att träffa er.
Gratulerar! Och gott nytt år!
Vad tyckte ni om hatten som hon hade? Den har jag gjort.
- Ja, du har skrivit om dem. - Vill ni se en jag gjort åt mig?
- Hemskt gärna. - Okej, då ska jag agera modell.
- Så vacker, Janet! - Jag har själv gjort den.
Visst är den gullig?
Jag tycker att den är förtjusande.
Janet, med din talang missar du ett gyllene tillfälle!
Ja, förstås. Om du hade en liten butik i New York...
Det får vara i ett billigt område.
Med rimliga hyror, som Valley Stream.
- Vilket företag du hade kunnat ha! - Ett företag?
- Hon skulle bara håva in pengar. - Ja. Men det krävs lite startkapital.
- Hur mycket tror du att hon behöver? - Tiotusen dollar, skulle jag säga.
Oroa dig inte över pengarna om du vill göra det.
Jag har lite besparingar och hjälper dig gärna komma i gång.
Vad snällt, Martha!
Du är så snäll. Men jag behöver dem inte.
Hon vet inte att jag har pengar, eller hur, Charles?
Det är ju underbart, Janet.
Välj nu precis vad ni känner för. Jag bjuder.
Oj, 1,85 dollar för en kalvkotlett!
Fläskkotletten är mer prisvärd. - Fläskkotlett, tack.
Men ta vad ni vill. Låt inte mig påverka dig. - Du med, Martha.
Också fläskkotlett.
Och snåla inte så här med hans potatis!
Vad tar du, Martha?
Kalven. Jag gillar inte fläskkotletter.
Kalvkotlett åt henne. Ta det lugnt med såsen. Den ser mjölig ut.
Jag äter jämt här.
Nej!
Det där är inte desserten. De är här borta.
Jag önskar att jag hade vetat att du skulle ta med mig till New York.
Då hade jag inte betalat hotellet för januari.
Det är bara den förste, och jag ska checka ut på måndag.
- Jag tar nog en kaffe till. - Jag ska ge dig pengar.
Tack, men jag vill kanske ha nåt mer.
Hon äter för mycket.
Hon har alltid haft en sund aptit.
Vi kan åka i morgon bitti, men vill du gå på mässan?
Ja.
Du bör ta ut pengarna från banken på måndag morgon.
Du kan behöva en handpenning till hattbutiken-
- och du får mycket bättre ränta på min bank i Valley Stream.
Ja, förstås!
Sen ger vi oss av direkt till ditt nya hem.
Vi hinner tyvärr inte till Valley Stream innan bankerna stänger.
Där ser ni. Vi borde inte ha stannat och ätit en så stor lunch.
Det var inte nödvändigt.
Jag sa ju att jag bli åksjuk på tom mage.
Vill du att jag kräks? Och du tog lång tid på dig på banken.
- Att ta ut kontanter vore snabbare. - Och åka omkring med tiotusen dollar?
Vilken tanke! Du är inte så förståndig som jag trodde.
Jag vill att mina två favorittjejer slutar bråka omedelbart.
Jag ska titta på mina vackra bilder ett tag.
- Finns det en bra plats åt dem? - Javisst. Vi hänger upp dem i kväll.
Bra.
Min fina kyrka är det enda jag kommer att sakna i Albany.
De får ärva allt jag har.
Du lär säkert tycka om den katolska kyrkan i Valley Stream.
Ja, det är jag övertygad om. Men jag kommer att sakna St. Agnes.
Och jag kommer förstås att sakna Albert och Sarah.
Var det verkligen rätt att åka utan att säga ett ord?
Javisst! Tänk vilken överraskning det blir i morgon-
- när du ringer i morgon: "Jag är nu mrs Charles Martin."
Mrs Charles Martin.
"Martins hattbutik". Så gulligt!
Då var de uppsatta i ditt nya hem.
Kvällsmaten var underbar, Martha.
Ska jag inte hjälpa dig?
Nej, ni två har saker att ta hand om.
- Använd bordet. Jag röjer i köket. - Bra idé!
Hämta din väska, så går vi igen allt nu direkt.
Okej.
Bra. Jag föreslår att du sätter in en klumpsumma på min bank.
Men behåll tusen i kontant, om vi hittar en bra affär åt dig.
- De kanske inte tar en check. - Inte ens med dina referenser?
Jag känner inte alla i Valley Stream.
Okej... Men smyckena låser jag in i ett bankfack.
Inte förrän efter bröllopet! Min brud ska vara förtjusande.
Ja, självfallet!
Vad skriver du på de där pappren?
- Jag har en lysande idé! - "Överraskning"?
- Skriv bara under längst ner. - Vad händer sen?
Sen postar jag dem i kväll till din dotter Sara, Lucy-
- och fader Nicholas på St. Agnes. De får dem i morgon bitti.
"Vad är det här från Janet? 'Överraskning'? Vad betyder det?"
Sen ringer de varandra. "Vad är det för överraskning?"
Och sen i morgon bitti trycker vi upp bröllopskort.
"Mr och mrs Charles Martin har glädjen att tillkänna ge sin vigsel"-
- "den 3 januari i Valley Stream, Long Island."
"Mrs Martin är före detta Janet Fay från Albany, New York."
"Efter en bröllopsresa till Miami"-
- "ska de bosätta sig i Valley Stream, Long Island, New York."
En bröllopsresa? Till Miami?
Jag kan lika gärna säga det nu. Det var min överraskning till dig.
Åh, Charles!
Så underbart!
"Överraskning"!
Vilken rolig idé!
När du ändå har pennan kan du väl underteckna checkerna?
I kväll?
Jag måste gå tidigt för att bröllopskorten ska bli klara i tid.
Jag kan gå förbi banken och lämna in dem åt dig.
Det är bäst att du gömmer dem.
Javisst! Jag har ett hemligt ställe i källaren.
Jag går ner med dem nu direkt.
Skriv nu adresserna på överraskningsbreven-
- så att jag kan posta dem när jag kommer upp igen.
Vi behöver ett överraskningsbrev till min brorson i Utica också.
Visst, skriv några till! Vi kan alltid få nytta av några till.
Martha, följ med mig ner i källaren och hjälp mig gömma Janets checkar.
Ska inte jag hjälpa dig?
Nej, det är mörkt. Du kan slå dig i trappan.
Skriv klart adresserna, så gör vi det.
- Jag tror knappt mina ögon. - Vadå, du såg ju själv.
Det får man när man är snäll och ger kärlek till en kvinna.
Jag reglade dörren från insidan.
Charles, jag kan inte öppna.
- Är allt bra där nere? - Jag kommer strax upp!
Jag är snart tillbaka.
- Dörren har gått i baklås. - Kan jag inte öppna härifrån?
- Den går inte upp! - Ska jag hämta hjälp?
Nej, det finns en utgång till trädgården här nere.
Men den är också låst och det tar tid att få upp den.
Du kan göra dig klar för att lägga dig.
Stackars Martha. Hon är så trött.
Hon klarar sig.
Det gör inte Martha nånting alls.
- Vad är det? Kan du inte somna? - Nej, jag är hemskt rastlös.
Jag är ovan vid främmande sovrum.
- Vill du ha en sömntablett? - Nej, jag tar inga tabletter.
- Det var synd. - Förlåt, du behöver sova.
- Ni var inlåsta i en timme. - Janet, vad oroar du dig för?
Ytterdörren till källaren, där du och Charles tog er ut-
-minns du om du låste den efter er?
Vi har för mycket pengar här för att sova med dörren olåst.
Alla dörrarna är låsta.
Sov nu. Du har en stor dag i morgon.
Jag ska försöka.
Kan Charles sova på den soffan?
Ingen fara! Har du fler frågor eller får jag sova?
Om du inte var så trött hade jag velat prata lite med dig.
Om vad?
- Din bror, och dig också, antar jag. - Vad är det med oss?
Vi sover under samma tak, och jag känner er knappt.
- Vad vill du veta? - Jag vet nästan inget om Charles.
- Om hans förflutna till exempel. - Ska vi ta det två på natten?
Jag har undertecknat alla mina checkar och vet inte ens var de är.
Du bad honom att gömma dem i källaren!
Ja, men jag vet inte var de är!
- Och ni var där så länge. - Vi var inlåsta!
Jag vet. Men sen gick Charles och postade breven-
- vi lade oss och ingen sa var ni lagt dem.
- Vill du att jag visar dem? - Ja.
Jag vägrar! Dörren går ju inte att öppna.
Charles är kanske vaken och kan visa dem.
Om han får höra vad du precis sa vet jag inte om han vill gifta sig.
Lägg dig nu i sängen igen och sov-
- annars berättar jag om det här samtalet.
Jag kan inte sova. Jag är väldigt orolig.
- Vad är det nu? - Jag borde ha ringt Albert och Sarah.
De har säkert fått reda på att jag har checkat ut och oroar sig nu.
De får överraskningsbrev i morgon.
Hur känner du till dem? Du var inte där.
- Jag hörde er från köket. - Varför tjuvlyssnade du på oss?
Kan du inte ta en sömntablett? Du hetsar upp dig för ingenting.
- Nej, jag vill låna telefonen. - Varför?
Jag vill meddela Albert och Sarah.
Nej, telefonen är i vardagsrummet, och du får inte väcka min bror.
- Gör det i morgon. - Nej, nu.
- Jag vill fråga Sarah om checkarna. - Lägg dig nu! Vi löser det i morgon.
- Varför får jag inte ringa henne nu? - Det är sent. Hon blir orolig.
Nej, hon blir glad att höra av mig.
Ring henne i morgon, sa jag. Lägg dig nu!
Janet, jag ska ge dig en sömntablett.
Nej, inga tabletter. Knuffa mig inte så!
Jag vill ringa nu!
Ray, ge tillbaka hennes checkar och sätt henne på tåget till Albany!
Ray? Vem är Ray?
Vem är...?
Hon låter mig inte ringa min dotter. Hon gav mig en örfil.
Varför kallar hon dig "Ray"?
- Jag är rädd. - Hon vill ha tillbaka sina checkar.
Jag hörde det.
Nej, jag vill inte ha tillbaka dem. Jag vill bara ringa Sarah.
Jag vill inte att hon oroar sig över mig. Kan jag inte få ringa henne?
Jag ringer och överraskar henne nu.
Hon oroar sig för mig. Snälla, låt mig ringa!
Låt först Martha ge dig några tabletter. Du är väldigt uppjagad.
De hjälper dig att slappna av. Sen kan du ringa din dotter!
Nej! Varför vill ni ge mig det? Jag är rädd för tabletter.
- Vad ska vi göra med henne, Ray? - "Ray"?
Jag vill inte ha tillbaka checkarna. Och jag ska inte ringa Sarah.
Okej? Jag vill bara ta en promenad och samla tankarna.
Bara lite frisk luft. Sen kommer jag tillbaka.
Låg checkarna vara i källaren där ni gömde dem.
Snälla, gå och lägg er. Jag är strax tillbaka.
Jag tar bara ut smyckena ur väskan och lägger dem i min rock.
Var är de? Jag hittar dem inte.
De är inte här. Nån har tagit mina smycken!
Jag hittar dem inte. De är inte här.
- Du måste göra det. - Jag vill inte.
Om du älskar mig så gör du det.
Jag tar inte med nåt. Jag går så här!
Nej!
Slå henne igen!
Gör slut på henne!
Stryp henne med den här!
Och flytta henne från mattan!
- Bind åt med den här. - Hjälp mig!
- Åh gud! - Du darrar. Har du feber?
- Vad är det? - Inget. Du bara svettas så mycket.
Ta av tröjan. Den är våt. Du kommer att bli förkyld.
- För guds skull, släck lampan. - Lugn. Ingen vet om det här.
Bara du och jag.
Jag vill lägga mig ett slag.
Jag behöver ett glas.
Vill du ha tänt eller släckt?
Låt det vara på. Jag vill älska.
ÖVERRASKNING
"Kära Sarah och Albert..."
"När ni får det här brevet..."
"kommer jag att heta mrs Charles Martin..."
"och vara på väg till Florida, där jag ska bo med min nye make."
Vänta lite. Hon tar alltid med de här överallt.
Visst är det gulligt?
"Käre Charles, tack för din omtänksamma julhälsning."
"Jag känner mig tom och ensam vid jul."
"Rainelle fick en trehjuling, så nu längtar hon till våren."
"Hon vill gärna träffa onkel Charles och blev glad när jag berättade"-
- "att du och tant Martha funderade på att komma på besök."
"Så, pojkar och flickor, den 15 april 1865"-
- "dog Abraham Lincoln, Amerikas förenta staters sjätte president."
"Varje år den 12 februari, hans födelsedag"-
- "högtidlighåller landet hjälten som räddade unionen."
Vad är "högtidlighålla", mamma?
Det är det vi gjorde i dag till Lincolns födelsedag.
Du var hemma från dagis, och vi hade flaggor vid middagsbordet.
- Och en tårta till president Lincoln. - Just det!
- Vilken hemsk man som sköt honom! - Han ångrade sig säkert.
Är pappa i himlen en hjälte som president Lincoln?
Ja, gumman. Och nu ska mamma stoppa dig i säng.
Säg godnatt till onkel Charles och tant Martha.
Men Rainelle, då! Vad är det med dig?
- För att jag tog halsprov på henne. - Förkylningen var för tre veckor sen!
Tant Martha skulle ju köpa den där valpen till dig.
Okej, unga damen. Kom och lägg dig. Du är väl övertrött.
Jag går och lägger henne.
Varför gjorde du så, Rainelle?
Födelsedagsfest för Lincoln.
- Nu har jag sett allt! - Hon hör dig.
Snart vill hon att jag syr flaggor som Betsy Ross.
- Vem är Betsy Ross? - Strunt samma.
Vi går in i arbetsrummet och pratar.
Jag är utled på henne och den jäkla hälsokosten.
Jag är hungrig hela tiden. På mer än ett sätt.
Vi ska till Grand Rapids i morgon och shoppa. Bara du och jag.
Jag är lika hungrig som du. Ha tålamod ett tag till.
- Du har sagt det i tre veckor. - Nej!
Hon sa i dag att hon är väldigt nära att köpa hus på Muskegon Street.
- Är inte du ekonomisk rådgivare? - Jo, men hon är inte korkad.
Jag måste ta det lugnt och fint med henne.
Hon har ännu mer än vi trodde. Han hade massor av försäkringar.
Det tar tid att omvandla det till kontanter.
Och sen?
Hon tror vi ska köra till New York, där jag ska gifta mig med henne.
- Men vi gör oss av med dem på vägen. - Hon är kär i dig. Det märks.
Än sen?
Det är perfekt om du bara har tålamod lite till.
Och sen inga fler brev och inga fler möten.
Nej, jag lovar.
Vi gifter oss. Okej?
Det är lustigt att ni jämt går in hit.
- Varför, Delphine? - Tja...
John föredrog det framför vardagsrummet.
- Han sa att det var mysigare. - Ja, lustigt. Jag känner likadant.
Gissa vad vi firar i övermorgon.
- President Washingtons födelsedag? - Nej! Det är inte förrän den 22:e.
- Men du gissade rätt på månaden. - Charles driver med dig, Delphine.
Han bad mig nyss följa med till Grand Rapids i morgon-
- för att hjälpa honom välja din alla hjärtans dag-present.
Det var gulligt av dig!
Jag undrar om Rainelle hittade sin valp. De borde vara tillbaka nu.
Hon behöver verkligen en pappa.
- Hon tycker om Charles, eller hur? - Jo, men du skämmer bort henne.
Du daltar för mycket. Hon kunde gått till dagis i morse.
Det är inget fel på magen, men du oroar dig så att du själv blir sjuk.
Vi ville bara inte att ni skulle åka till Grand Rapids.
Rainelle ville ha valpen av Charles och jag ville vara ensam med dig.
- Varför? - Jag måste prata med dig.
- Jag behöver ett råd. - Vad är det?
- Kan jag vara helt öppen med dig? - Självklart.
Jag vill gifta mig med din bror innan vi åker till New York.
- Varför? - För att jag är med barn.
Martha... Charles och jag älskar varandra.
Vi tänkte gifta oss från början. Vi förivrade oss bara, antar jag.
Men jag vill inte att han får veta det tills efter vi är gifta.
Jag vill inte att det faktum att jag ska föda hans barn ska spela in.
Därför behöver jag din hjälp.
Du blir trots allt min syster.
- Jag har aldrig haft en syster. - Vad vill du att jag ska göra?
Föreslå att vi gifter oss direkt.
- I morgon, på alla hjärtans dag. - Han lovade mig.
Jag vet att du är upprörd. Han ville vara så säker på-
- att du inte skulle få veta att det pågick nåt mellan oss.
Du är underbar med dina gammaldags värderingar.
Det tycker Charles med. Han är rädd för att du ska få veta-
- att vi ligger med varandra så fort du är ute.
Men vi älskar varandra så mycket att vi inte kunde hindra oss.
- Det kan du väl förstå? - Ja, jag förstår.
- Varför gråter du? - För att jag tycker så synd om dig.
Om mig? Varför tycker du synd om mig?
- Nu gifter han sig aldrig med dig. - Vad menar du?
Vänta tills du säger att du är på smällen.
- Du får det att låta så hemskt. - Är det inte så?
Hjälp mig då att hålla det hemligt!
Ska jag ljuga för min egen bror? Aldrig. Du har förstört allt.
Åh gud! Vad ska jag ta mig till?
Du är illa ute, eller hur?
Förutom att du förlorar Charles blir du gravid och ogift.
Okej, jag ska hjälpa dig. Men du måste göra precis som jag säger.
Lägg dig i sängen. Jag är strax tillbaka.
Ta de här. Allergitabletter, men om du tar många blir det en abort.
- Nej, det vill jag inte. - Var inte dum.
- Du kan få ett nytt barn sen. - De gör mig väl inte sjuk?
Skulle jag ge dem till dig då? Skynda dig innan jag ändrar mig.
Här, du måste ta fler.
Åh nej, jag måste nog på toaletten.
Svälj dem! Svälj dem, din dummer!
- Ta några till. - Det behövs inte.
Det var falskt alarm! Oj, jag känner mig yr.
Jag bör nog lägga mig i sängen.
Martha...
Jag mår inte bra.
Mamma! Titta på valpen!
- Håll käften, Rainelle! - Spring!
- Vad fan pågår här? - Vakta henne. Jag kommer snart.
Hjälp mig.
Hjälp mig!
- Jag stängde in ungen i garderoben. - Vad hände med henne?
- Hon fick reda på allt. - Hur då?
Inte vet jag, Ray. Hon tänkte ringa polisen.
- Gav du henne tabletterna? - Inte många nog. Vad ska du göra?
Hon har en pistol i lådan. Hämta den.
Du får tänka ut ett sätt att bli av med ungen.
- Hur? - Ett barnhem, kanske.
De skulle ställa miljontals med frågor.
Kväv henne med en kudde, då! Se bara till att bli av med henne.
Du kan lika gärna följa med upp. Det är onödigt att gräva två gånger.
Jag sa ju att hon inte var kvar i sängen.
Lägg nu kappan på sängen.
Mamma mår bra. Vi bara lekte en lek.
Jag vill ha mamma!
Hon är i källaren med valpen som onkel Charles gav dig.
Du minns väl att hon sa att den skulle få bo där?
Ska vi gå ner och se på när mamma leker med valpen i källaren?
Kom nu, Rainelle. Nu hälsa vi på mamma.
Du kan gå ner nu. Allt är avklarat.
Gå upp och packa så länge.
Vi bör komma härifrån fort.
Vart ska vi nu, Ray?
Jag kan ordna ett möte med en bra kvinna i New Orleans.
Vi kan vara där under Mardi Grads. Skulle du inte tycka om det?
Jo, älskling, det skulle jag.
Håll om mig.
- Och du ska inte älska med henne? - Måste du fråga det igen?
Har jag inte lovat. Jag rörde väl inte vid Delphine?
Inte på en hel månad. Litar du inte på mig?
Jo, jag litar på dig, älskling.
Vi tillbringar resten av vintern i New Orleans.
Det här blir den allra sista. Jag lovar.
Och sen till våren...
Koppla mig till polisen.
Hallå, är det här polisen?
Jag bor granne till Delphine Downing-
-3435 Byron Center Road.
Nåt står inte rätt till där inne.
Hur jag vet det? För att jag hörde ett skott.
Nu pågår det nåt märkligt i källaren.
3435. Just det.
Det kvittar vem jag är. Bege er bara dit.
- Vem är det? - Bara en granne, skulle jag tro.
Se till att de försvinner! Och packa klart!
Du behöver inte den nu.
Och jag tyckte ändå aldrig att den klädde dig.
Gå ner där nere. Jag tar hand om allt.
- Hej, Martha. - Dags för rättegång?
- Är du nervös? - Ja.
Första dagen är värst.
Det blir en lång rättegång. Du vänjer dig.
Jag får i alla fall träffa Ray igen. Det har gått fyra månader.
De säger att han älskar mig ännu, men de har ljugit så mycket.
Då har jag nåt trevligt. Ett brev från honom. Det är tillåtet nu.
- Får jag vara ensam med det? - Jag väntar där vid fönstret.
Kära Martha...
Jag vill ropa ut min kärlek till dig så att hela världen hör.
Kanske en dag när vi är gamla har vi lite tid att tillbringa ihop.
Men oavsett vad som händer med oss, så vill jag att du minns en sak.
Du och bara du är den enda kvinnan jag nånsin har älskat.
Du är den enda kvinnan jag nånsin kommer att älska-
-nu och bortom graven.
Ray
Martha Beck och Raymond Fernandez blev avrättade i elektriska stolen-
-i Sing Sing den 8 mars 1951.
Översättning: Richard Schicke www.btistudios.com